SÖDRA HALVKLOTET VINTERN 1957
- Fantastiskt, va? - Hur långt är det kvar?
- Sex och en halv timmar. - Då gör vi det.
- Redan? - Jag vill ha det överstökat.
Okej... Visst.
- Killar! Nån som är törstig? - Självklart! Fram med den!
Kalla kriget håller oss varma.
Jag tänker inte rapportera att ni smugglar amerikanska varor.
Lägg av nu, Yuri. Spara lite åt mig.
- Lägg av nu! - Skål!
- Spara lite åt mig. - Tack så mycket.
- Vodkan var god. - Vill du ha mer?
Din klumpeduns, du spillde ut hälften!
Vad är det som händer?!
Josef!
Svensk text: iNjECT
ANTARKTIS: DEN MEST ISOLERADE OCH KALLASTE PLATSEN PÅ JORDEN.
Anderson, P-170 här. Jag är på väg in. Är det grönt?
- Varsågod. Festen har redan börjat. - Är det inte lite tidigt för det?
Stormen kommer om en vecka. Vi byter personal innan dess.
Uppfattat, vi ses snart.
AMUNDSEN-SCOTT BASEN TEMPERATUR -55 GRADER
All flygpersonal: Kan följande pilot rapportera till chefen...
Var har du hållit hus, Stetko?
Det här är en 72-timmars varning. Det betyder tre dagar, för er som-
-inte kan räkna. Jag förmodar att ni känner till säkerhetsmötet...
...med dr Cochran innan kvällens stängningsfest.
Alla måste infinna sig klockan 19:00 i mässen.
Ett ögonblick: Jag fick ett papper i handen.
Sam säger att: packandet börjar klockan sju på fredag morgon.
Så se till att ni får ut era grejer vid tretiden på morgonen...
För er som övervintrar, kommer det vara en obligatorisk...
- Carrie? - Jag står i duschen, doktorn.
Jag kommer strax.
Kyckling?
- Räkor? Du döljer nåt. - Vill du höra om resan?
Jag flög tre timmar för att rapportera en stöld av en växt.
- En växt? - Cannabis Sativa.
Självklart. Hasch, röka. Det är aldrig roligt.
Det är en storm på väg, avresan är förskjuten.
Baddräkt och sololja är packat, jag är klar att ge mig av.
- Det är allt du behöver. - Är du där, Stetko?
- Ja. - Stationschefen söker dig.
- Uppfattat. - Vi ses vid middagen. - Nej. Här är din middag.
Det är bättre än käket i mässen.
- Vi ses ombord på planet. - Du skojar?
Du hörde vad jag sa. Vi pratar om det senare.
Den hittades här ute vid Haworth Mesa. Piloten jag hyr rapporterade in det.
- Vad gjorde nån där ute? - Det är nog en väderballong eller-
-ett tält. Det är pilotens första år. Du måste kolla upp det.
Oroa dig inte, jag ska hugga tag i doktorn.
Ödsla inte bort min tid, säg hur många karat det är.
Ropa inte hej förrän du har sett den.
Du tjänar lika bra på backgammon som sheriff. Du borde bli proffs.
Det kanske jag gör när jag återvänder till staterna.
Vill du fortfarande lägga av?
Ja... Finns det ens professionella spelare?
Det är samma regler för alla övervintrande studenter.
Ni har 90 dagar på er att lämna in era analyser.
Jag vill veta skillnaden på jordens temperatur från 1600-talet...
...till nutid. Vi får se hur lång tid det tar innan de surfar i Kansas.
Till: Papa 282. Avgången är försenad till 15:30.
- Doktorn? - Ni får ändra era planer.
- God dag, sheriffen. - Har du sett doktorn?
Han är ute med gröngölingarna. Är du inte skyldig mig en kroppsvisitering?
Du var nummer två ut, va? Då är du ointressant.
Om mindre än tre dagar börjar övervintringen.
Då blir himlen svart och förblir så i ett halvår.
Den här miljön kräver inte att ni ska överleva här ute.
Men här står ni... och här står jag...
...för att lära er att överleva.
Där satt den. - Tid!
Kroppstemperaturen har sänkts till cirka 36 grader.
Att tänka logiskt blir svårare.
Motoriken försämras. Ni är så att säga...döende...
...och det har bara gått tre minuter.
Snöstormen är farlig här ute.
Det är en väderlek som gör att världen faller samman.
När vindarna når upp i 160 km i timmen...
...och virvlar upp snö så tjock att ni inte ser ett dugg.
Ni kan tappa bort er helt här ute...
...och försvinna för alltid.
Underskatta aldrig isen. Sätt på er jackorna nu.
Ge nu ett varmt Sydpols-hej till sheriff Stetko.
- Hej, sheriff Stetko. - Hej, killar.
Jag vill att du åker med mig. En pilot kanske har hittat en kropp.
Motorn är iskall. Du kan inte värma den i 5 minuter och tro att den ska starta.
Vad fick dig att ändra dig? Jag trodde att du skulle övervintra.
Jag fick en inbjudan från mitt barnbarn på hennes födelsedag.
- Har du barnbarn? - Ja... Som jag aldrig har träffat.
Jag har varit här alldeles för länge.
- Är det du som är Delfy? - Jag är Stetko - Han är John Fury.
- Är du gammal nog att flyga den här? - Det hoppas jag.
Försök att inte få en hjärtattack ombord, lillen.
Kul kille!
Jag kommer nog att gilla honom.
ASB, kom in. Jag är fem minuter från Haworth Mesa.
- Hur är väderutsikterna? - Det är klart väder.
Det är uppfattat. Jag återkommer när vi vänder.
- Sover du? - Ja.
Jag kan aldrig vänja mig vid hur vackert det är här.
- Hur kom han hit? - Han kanske föll därifrån.
Var har han sin utrustning då? Det här stämmer inte.
Hur kan han hamnat här utan utrustning?
Han sitter fast. Kom och hjälp till.
Carrie?
- Mår du bra? - Ja.
Vi ska se vem han är.
- Weiss. - Jag kände honom.
Vi övervintrade med honom i fjol, vi spelade kort några gånger.
- Det var han som fuskade. - Geologen?
Ja. Fan också!
Vad gör du här ute?
Kolla på det här.
Miljoner år gammal is.
Tioårig whisky.
Det här är häftigt.
Ur vägen.
Sätt fart!
Ur vägen.
- Det stör mig att han inte anmälts saknad. - Ingen kanske tror det heller.
Vad är det här?
Vi tar reda på det.
- Det är en färsk skada. - Nån har behandlat honom där ute.
Och de hade bråttom.
Vad har hänt här uppe?
Herregud.
- Vad kan ha orsakat det? - Ojämna kanter runt såret.
Isyxa eller nåt liknande.
Så vi har en geolog ute på Haworth Mesa. Han skadar benet, får det sytt-
-och lyckas sen klättra upp för en 30 meters isvägg, faller på sin egen yxa-
-som inte finns i närheten av kroppen?
Det här var ingen olycka.
Det betyder en federal utredning. Vi är vittnen.
Jag vet att du vill härifrån, Carrie, och det sista planet går om två dagar.
Vi kan bli kvar här över vintern.
- Klarar du av det? - Nej.
Herregud. Jag vet inte.
Bara säg till så skickar jag kroppen. Låter dem sköta det. Inget märkvärdigt.
- Jag tar inte ett nej, Jack. - Jag har planer på lördag.
Micropopcorn och en sexpack är ingen plan. - Det är grönt.
Hur går det? Bra!
Sov lite. Du har förtjänat det.
Det var din förtjänst idag.
Carrie.
Så det var en isglass. Men snälla...
...nästa gång du hittar ett lik, skylta inte med den.
Han blev mördad, Sam.
- Är du säker? - Ja.
Han hette Weiss. Han var en av våra. Vi måste anmäla det.
Ja.
Vi får se hur FBI vill hantera det.
- Vilket läger tillhörde han? - Vet inte. Jag måste prata med McGuire.
Anton Weiss.
Michael Rubin. John Mooney.
- Vad gör de på det lägret? - One One är en avsmältningzon.
- Engelska? - En bra plats för att hitta meteoriter.
Det ligger här.
Weiss var inte i närheten när vi hittade honom.
Weiss? För några dagar sen ringde nån från Delta-One One och sökte honom.
Jag frågade, men ingen hade sett honom.
Var det inte konstigt att de ringde hit och frågade efter en av sina egna?
- Inte just då. - Var det sista samtalet med det lägret?
Låt mig se.
Vad är deras frekvens?
11553.
Delta-One One, Sydpolen, det här är sheriff Carrie Stetko, kom.
- Jag får titta på loggen. - Carrie Stetko, ring Comm på 282.
- Stetko. - Vi har en från Vostok här.
Han säger inte sitt namn. Han vill prata med dig.
- Koppla fram honom. - Du är med nu.
- Det är sheriff Stetko. Vem är det? - Det är John Mooney.
- Vad har hänt där ute, Mooney? - Vet du vem jag är?
- Kom in så pratar vi. - Nej.
Jag kan inte. Du måste komma till Vostok. Bara du.
- Varför skulle jag komma dit? - Kom hit bara.
Jag har en bättre idé. Jag skickar ett plan.
Kom till Vostok så förstår du allting.
Rhonda, vi har en situation på gång.
Den här stormen kommer in fort, tio timmar tidigare än beräknat.
Flyga åtta rundor?
Vi måste få upp så många plan som möjligt.
Hur ska jag klara av åtta rundor på tre timmars sömn?
Likadant som alla andra: Genom att ge järnet.
- Jag behöver ett plan till Vostok. - Alla plan är upptagna.
- Det är helt kört med extrakörningar. - Jag behöver Delfy.
Jag frågar inte, Rhonda.
All personal. Stormen beräknas komma tio timmar tidigare.
Ny evakueringsplan har därför påskyndats.
All personal ska vara på plattan tio timmar tidigare...
Sov lite. Du har förtjänat det.
Det var din förtjänst idag.
Jack!
Det här är ett stationsmeddelande:
Alla avdelningschefer måste delta i mötet klockan 19.00-
-för att diskutera den nya evakueringsplanen...
- Vad händer? - Jag var på McGuires kontor.
- Weiss gruppmedlem Mooney ringde. - Jag har hört talas om honom.
Han är på Vostok, den gamla ryska basen.
- Jag trodde att de redan åkt därifrån. - Han ville inte prata på telefon.
- Vem flyger med dig? - Delfy. Jag klarar mig.
Kommer du att klara dig eller klarar du dig?
Så såg du ut första gången du steg in på mitt kontor.
Det stämmer inte. Jag hade en fin solbränna då.
Carrie, det är Delfy. Är du där?
Fulltankad och klar himmel med milda -50. Redo när du är.
Vet du hur jag känner mig?
Frustrerad. Jag har varit här i två år, handskats med missanpassade.
Tanklöst, enkelt. Inget tänkande, inga problem.
Det var planen och det fungerade.
- Miami. - Ända sen jag såg Weiss kropp-
-har det varit som 85 grader och 80 procent luftfuktighet.
Ja, tiden är irrelevant.
Det är...därför de uppfann whisky.
- Ha en trevlig resa. - Tack.
Se till att förbereda er i tid.
VOSTOK STATION, RYSKA FEDERATIONEN TEMPERATUR -65 GRADER
- Vi borde åka tillbaka till basen. - Det finns en byggnad kvar att kolla.
Det blir kallare. Vill du verkligen göra det här?
Vill du stå där när jag öppnar dörren?
Mooney? Det är Carrie Stetko.
Mooney?
Helvete.
Sov lite. Du har förtjänat det.
- Jack! Jack! - Det är jag, Carrie.
Allt är bra, Carrie. Det är jag. Carrie! Det är Delfy.
Allt är bra.
Mår du bra? Är du med?
Allting är bra.
Jag hittade dig halvt medvetslös. Jag bar hit dig.
Mooney är död.
Det var en man som dödade Mooney.
Han försökte att döda mig också. Han måste vara kvar här någonstans.
- Hur är det med din haka? - Bättre än din hand.
Hur illa är det?
Så illa att du inte vill se det.
Jag måste tillbaka dit.
Får jag se dina händer. - Tänd.
- Vem är du? - Slappna av. Jag har ID.
- Var tänder man? - Ta bort ficklampan.
- Robert Pryce? - Jag jobbar för en UN:s utredningsbyrå.
Jag hittade det.
- Jag åkte hit för att prata om Weiss. - Hur känner du till honom?
Befälhavaren Murphy rapporterade in det. Jag släpptes av här efter ovädret.
Jag har varit här i några timmar, jag tänkte att ni skulle få sova lite.
Kan du sänka pistolen?
Varför är ni intresserade av ett mord på en geolog?
Det här är inte bara ett mord. Det är det första i Antarktis-
-och nu vårt andra. Jag behöver inte berätta hur känsligt det är.
Vi vill inte att det blir ett internationellt problem.
UN vill vara där det händer, kontrollera informationen.
- Och det är du? - Ja.
- Bäst att vi går till Delta-One One. - Jag behöver inte din hjälp.
Vi börjar bra här. Du vill inte dela med dig.
Jag kan beslagta planet och piloten om jag måste.
Det stämmer.
Det är upp till dig.
- Du kom hit väldigt fort. - Jag var i McMurdo när de ringde mig.
Du såg inte killen som gav sig på dig?
1,80, ECW-utrustning från knopp till tå. Låter det som nån du känner?
- Jag kom dit efter snöstormen. - Du säger det.
- Herregud. - Du har inte anpassat dig än.
Om du var i McMurdo var du inte där länge.
Vi närmar oss. Spänn fast er.
Jag landar vid Delta-One One med Stetko och agent Robert Pryce.
November 178, vi ser ingen direkt förändring.
Uppfattat, ASB. Vi informerar er när vi är på väg hem igen.
- Håll ett öga på honom. - Ja.
Här är en karta över deras arbetsplats.
- De letade i ett rutmönster. - De verkar ha stannat vid 104.
Jag har varit här i några månader, men...
...när började de att använda sprängämnen på såna här ställen?
Det måste vara 18 kilo sprängämnen. Vad sysslade de med?
De skulle leta efter meteoriter på ytan.
Det är nog bästa att åka dit.
- Du verkar känna till sprängämnen. - Jag känner igen dem rätt snabbt.
- Karbala? - Bagdad. Understöd. Du då?
Nånstans i samma region.
Det verkar som att vi har bytt en öken mot en annan.
Fast det är mycket kallare här.
- Hur går det för oss? - Vi är snart framme.
- Hur kan en f.d militär hamna här? - Det var en ledig plats.
Hur kan en sheriff som dig själv sluta upp i Antarktis?
Ledig plats.
Vi är framme.
Det finns ingenting här.
Vi åker tillbaka.
- Stämmer det här? - Det är rätt koordinater.
Du kanske skrev ner fel.
Isen är bearbetad.
De grävde här. De har spritt ut isen för att täcka det de hittade.
- Sheriffen! - Stetko!
- Sheriffen!
Gick det bra? Stanna där du är.
Jag såg ett rep i bandvagnen.
Försök att vara stilla om du är skadad.
Akta repet. Jag kommer ner.
De hittade nog vad de letade efter.
Vad har hänt här? Såg du allt blod bakom oss?
Ja, det gjorde jag.
Det är ett lastflygplan. Är det amerikanskt?
Jag tror inte det. Vad det än är så är det en antikvitet.
Hur länge tror du att det har varit här nere?
Rysk vodka. Det kan vara en Antonov An-12. De har inte sett luft på 50 år.
- Herregud. - Vad är det?
Det är en kropp.
Han verkar ha blivit skjuten i huvudet.
Här är en till.
Vi har en till här borta.
- Varför ligger en pilot här bak? - Vem vet.
Vi borde åka tillbaka.
Stetko.
Det förklarar hur de kraschade.
De var i luften. Piloten var här när andrepiloten skulle döda passagerarna.
Han måste ha överrumplat den första vakten men missat de andra.
De andra vakterna besvarade elden.
Vakterna och andrepiloten skjuter varandra och piloten blir träffad.
Isen svalde dem helt. Jösses.
Vad slogs de om?
Var är Pryce?
- Vad har du hittat? - Inget. Vi kom för sent.
Var försiktig.
Det ser ut som färskt blod.
Det måste vara från Weiss.
Han hade en benskada.
Det hände nog när han tog sig in i lådan.
Det var nog innehållet de var ute efter.
Det är hans blod i trumman. Han lämnade ett spår när de släpade ut honom.
Du verkar inte förvånad.
Du visste att den fanns här.
Prata med mig, Pryce.
För två dagar sen, kontaktade de en vapenhandlare från bevakningslistan.
Han sålde sex behållare upphittade i ett gammalt sovjetiskt flyg.
- Vad innehöll de? - Vet inte. På 50-talet hade Sovjet-
-en gruva här nere, som användes till deras kärnvapenindustri.
Om geologerna hittade det i lådan, för att sedan hamna på marknaden...
- Varför sa du inget förut? - Jag visste inte-
-om det fanns nån koppling mellan dem. - Det gör det.
Hörde ni det där?
- Luften tar slut innan nån hittar oss. - Ja, om vi inte hinner frysa ihjäl.
- Någonting? - Nej.
Strålande.
Vi måste nog gräva oss ut.
Med vad? Isen måste vara minst sex meter.
- Jag försöker bara hålla humöret uppe. - Ingen vet att vi är här nere.
Tack för att du påminde mig.
Såna finns inte längre.
Hoppas att Captain America har en plan.
Syrereserven är slut. Den blev nog skadad i kraschen.
Hade han nån aning om att det skulle sluta så här när han gick ombord?
Herregud... Det var därför Weiss inte bar vinterkläder när vi hittade honom.
Det var därför det inte fanns nån yxa vid kroppen.
Nu förstår jag inte.
Man kan bara nå Vostok med flygplan. Mördaren måsta haft tillgång till ett.
- Det var därför Weiss var så tilltygad. - Var det därför han var vid Haworth Mesa?
Nån dödade honom och slängde ut honom från planet.
Det här uppdagandet hjälpte inte till med nån flyktplan, eller?
Vi är körda.
Delfy... Kan det finnas nån nödutgång?
Ja, oftast på taket, om man landar i vatten.
Här.
Sprängbultar.
Vi spränger luckan och gör hål i isen.
- Ytan är cirka 3 meter ovanför oss. - Du begär mycket från så gamla bultar.
Om isen är för tjock slår det tillbaka på oss.
Vi kan bli sprängda, kvävas eller frysa ihjäl. Det är bara att välja.
Gör det.
- Vi behöver en strömkälla. - Det kan finnas ström kvar i batteriet.
- Det var smart. - Den är kall.
Ni behöver nog ta skydd.
Tänt var det här.
Underbart.
Nu tar vi packningen och ger oss av.
Carrie! Delfy! Kom igen!
Hoppas att vi får igång den.
Fan. Vi får vänta en liten stund.
Låt bli. Det sänker din kroppstemperatur.
Ge mig lite.
Jag tänkte väl det.
Galet... Ryssar från kalla kriget dödade varandra för den där lådan...
- Hur hamnade tre doktorander här? - Det är det här stället. Försök igen.
Kom igen.
Flyget anländer kl 09:00 för de som inte stannar kvar på basen under vintern.
Det ska vara packat och klart två timmar före avgång. Redskap, utrustning...
- Du måste kolla upp din hand. - Jag ska.
Jag ska underrätta kontoret om fyndet.
Du lyssnar inte på mig, Bill. Jag har redan två kroppar på mitt samvete-
-och nåt stals från ett ryskt plan. - Jag vet att det är ett dåligt läge.
- Jag vill evakuera. - Jag är osäker på det.
- Jag ringer senare. - Ska alla åka härifrån?
Jag kan inte ha mitt folk här i sex månader med en galning i krokarna.
- Litar du inte på min arbetsinsats? - Det sa jag aldrig.
- Hört nåt om Rubin? - Vi har skickat bilder till alla baser.
- Bra, tack. - Carrie.
Lystring. Stationschefen informerar om en förändring i schemat.
Efter de senaste händelserna stängs basen under hela vintersäsongen.
FILEN HITTADES INTE
Det gäller även forskargrupperna. Det gäller alla...
MÅNDAGEN DEN 12 FEBRUARI
Alla planer måste läggas ner. Ingen kommer att övervintra.
Du klarar av att hantera utredningen. Jag vill bara att ni ska vara trygga.
När jag undersökte Weiss var han inte helt genomfrusen.
Hans kropp kan bara ha varit i Haworth Mesa i ett dygn.
Jag letade efter vilka piloter som var i luften, timmarna innan han hittades...
FILEN HITTADES INTE
Konstigt.
Weiss kropp kastades ut från ett plan. Den som flög försöker dölja det.
- Jag måste prata med piloterna. - De evakuerar. Vi lyfter om 20 timmar.
- Vad har hänt med din hand? - Jag tappade min handske.
- Ropa på kanal sex när piloterna är här. - Ta hand om handen.
Det är mitt jobba att se till att de är trygga.
Han är efterlyst efter de senaste incidenterna. Han anses vara farlig.
Eventuella iakttagelser av Michael Rubin rapporteras till...
- När sov du senast? - Jag vet inte.
Herregud.
- Kan du känna det? - Nej.
Nu då?
Ingenting?
Jag måste amputera fingrarna. De är döda, Carrie.
Gör jag det inte nu börjar infektionen.
Och du förlorar hela handen.
Jag beklagar.
Jag beklagar verkligen.
Vad ironiskt. Vår sista dag här...
...och bådas arbete har blivit så komplicerade.
Jag är väl din uppvärmning tills du kommer hem.
Går det bra?
Du skulle väl arbeta i Chicago, va?
Jag ska försöka att fokusera mer på mitt barnbarn.
Man ser inga barn här nere. Man glömmer hur de är.
Och hundar.
Träd.
- Det finns några saker jag saknar. - Noll procent fuktighet? Grått?
- Vintern -06, pilmästerskapet. - Vi slog Norge.
Ja, det gjorde vi.
Två vintrar tillsammans.
Det var inte så illa.
Så illa var det inte.
Går det bra?
Du klarar det fint.
Bara hälften kvar.
Molntäcket är nu på 3 000 meter.
Lystring, Sydpolen: Stormen är nu bara 80 mil från stationen.
Inte nu.
Jag gick förbi kliniken. Doktorn berättade för mig.
En rätt tuff sheriff, inte sant?
Du var rätt tuff mot mig.
Jag ville veta om jag kunde lita på dig.
Så brickan räckte inte?
Det är bara en bricka.
Vad hände med dig, Carrie? Varför är du här egentligen?
Det var ett fall som jag och min partner arbetade med.
Nakotikasmugglare. Efter flera månader satte vi dit en kille.
- Det var din förtjänst. Sov lite. - Allt kändes så bra.
När jag vaknade hade jag en olustig känsla.
- Förlåt om vi väckte dig. - Det är för varmt för att sova.
- Men allting verkade bra. - Vill du ta över?
Min första tanke var min partner. Var han skadad?
Fritagning av fångar pågår.
Han kom undan. Min partner är skadad.
Plötsligt var allt som i en mardröm.
Din jävel. Hur mycket fick du för att hjälpa honom fly?
- Carrie. - Att låta honom döda mig?
Hur mycket?
En hel del.
Jag vet att det ser illa ut. Men lyssna på mig.
Snälla. Carrie...
Jag dödade honom.
Han gav dig inget val.
Nej. Men jag kan inte släppa att...
...Jack hade bytt sida och jag hade ingen aning.
Missar jag det kanske jag inte har vad som krävs.
Från vad jag har sett har inte du missat nåt.
Har du redan gett upp hade du lämnat in brickan för längesen.
Sen åker du till värsta tänkbara stället, av vilken anledning?
Att straffa dig själv? Men nu har du gjort det.
Du är bättre än så, och jag tror du vet det.
Låt mig hjälpa dig.
Hör du mig, Carrie?
Man har sett Rubin på basen.
Han lämnade precis forskningsbyggnaden.
Gå du, jag kommer ikapp.
Rubin?
Vad hände där ute?
Jag känner till om planet.
Rubin. Det är ingen fara. Prata med mig.
Vi letade meteorprover.
Vi hittade inget på flera veckor.
Sen blev radarn tokig. Vi hittade nånting stort.
Vi diskuterade om vad det kunde vara.
Sen återvände vi till basen och rapporterade vad vi hittat.
Då hörde vi historien om det försvunna planet.
Istället för att fylla i en rapport återvände vi dit.
Vi tog oss igenom isen och hittade planet...
...med den jävla lådan.
Weiss skadade sitt ben när han försökte bryta sig in i den.
Han förlorade mycket blod. Vi försökte att stoppa blödningen.
Vi vågade inte flytta på honom så vi kallade på hjälp via radion.
Han skulle höra av sig när han nått fram till polen så vi visste att han mådde bra.
Mooney hade rätt. Vi kunde inte lita på honom.
Lita på vem? Vem är efter er?
Carrie?
Stoppa honom!
Låt mig hjälpa dig. Rubin.
Öppna dörren, Rubin.
Öppna dörren. Rubin.
Hjälp! Vänta... Hjälp!
Hjälp mig...!
Hjälp mig!
Carrie. Lugna dig. Du tog honom.
Som jag sa tidigare: Jag heter Russell Haden.
Jag är en australisk medborgare. Jag kräver att få prata med konsulatet.
- Har han sagt nåt mer? - Samma sak hela tiden.
Du vill nog hjälpa oss nu när du är misstänkt för mord. Vad fann du i planet?
Minns du visitationen du är skyldig mig?
Du borde klara det nu när du saknar vissa kroppsdelar.
- Pryce. - Lystring, alla markpersonal.
Jag har goda nyheter, ett transportplan har precis landat.
Släpp mig, din jävel!
- Du är ful i munnen, kompis. - Jag är inte din kompis.
Jag heter Russell Haden. Jag är en australiensisk medborgare.
Låt oss se hur fin du blir utan ett par finger.
Vi vet att du flög ut för att hjälpa Weiss. Vad gjorde du av behållarna?
- Var gömde du dem? - Jag la dem i min utrustning.
- Din galna kärring. - Vi låser in honom så länge.
Kom igen! Rör på er!
- Kom igen nu! - Lystring, allihop...
- Din jävel. - Håll käften. - Det är en storm på väg.
- Vi måste ha behållarna. - Jag kan vänta en kvart.
Jag ska se om hans väskor är med på planet.
Sam...
- Tack så mycket. - Vi ses ombord.
Alla ytterdörrar kommer att låsas för vinterrustningen.
Har du gått ut kommer du inte in igen.
Det är en kategori fem storm på väg. Så sätt fart.
Du måste skämta med mig.
Herregud. Delfy!
Det är bara jag.
Jag har letat efter doktorn. Men hittade honom inte.
Carrie.
Okej.
- Vi behöver hjälp. Delfy är skadad. - Vad har hänt?
- Han har blivit knivhuggen. - Jag kommer snart.
- Vad i helvete händer här? - Haden är ute.
Han lyckade rymma på nåt sätt.
- Ge mig lite plats, Carrie. - Var är ni? Var är doktorn?
- Han är med oss. Vi är kvar inne. - Ni måste iväg. Basen stängs ner.
Vi kan inte. Haden har stuckit. Han försökte döda Delfy.
Vi hinner inte till planet.
Åker vi är ni fast här hela vintern.
Vi vet.
Lycka till. Var försiktiga.
Vi måste hjälpa honom till kliniken. Hjälp mig.
Stationsevakuering är nu startad. Upprepar, stationen stängs nu ner.
Haden har tagit nycklarna till planet. Han kommer att försöka klara av stormen.
Han är borta!
Han går tillbaka. Han kommer att låsa ute oss.
Jag kollar huvudkvarteret. Kolla byggnad D.
Doktorn!
Vad gör du?
Tar reda på vad som finns inuti. Vill du inte veta det?
Inte om det är radioaktivt.
Tror du inte att ryssarna hade markerat det på nåt sätt då?
Jo, säkert. Markeringen hade varit på locket.
Men...är det värt risken?
Vad i...?
Tja, om inte Haden smugglade radioaktiva gelékulor, så har han en partner.
- Ja. - Vem då?
Han måste ha tagit sig ur planet.
Ja, det måste han ha gjort.
Sura äpplen.
- Det måste finnas på transporten, Sam. - Vi har sökt igenom hela planet.
- Alla passagerare också? - Ja. Vi hittade inget misstänksamt.
- Den måste vara gömd på basen. - Är du säker på att allt kom med?
- Nej, vi hade rätt bråttom. - Har du godslistan?
- Jag kan få tag i den. - Faxa den till mig. Gör det nu.
Vad sa han?
De söker fortfarande igenom allt. Han ringer när de är klara.
- Du måste vara ganska slutkörd, va? - Ja, jag ska fräscha upp mig.
Kom igen nu, Sam.
258 till 260, forskningsbyggnaden.
- Det är en färsk skada. - Nån har behandlat honom där ute.
Och de hade bråttom.
Säg till så skickar jag kroppen. Låter dem sköta det. Inget märkvärdigt.
Det är diamanter.
De renaste, mest värdefulla.
De ser inte mycket ut för världen innan de är slipade.
Du har inget barnbarn. Eller hur?
Jag har ingenting.
Tolv år på Northwestern, 20 års privatpraktik-
-och vad i helvete gör jag nu? Jag är här och behandlar...
...frostskador, baksmällor, allt möjligt.
De där diamanterna fanns under isen i 50 år. Vem ska sakna dem?
Det var min chans att ta tillbaka nåt av det de tog av mig.
Av dig? Det du har tagit av dem då?
Av mig?
Vi var vänner.
Hur är det med handen?
Den gör ont.
Ja, det gör det ett tag.
Även om de är borta kommer det kännas som att de är där.
Jag måste anmäla dig, doktorn.
Jag vet.
Jag ville aldrig skada nån. Men Haden var för girig.
Det var vi alla.
Sydskenet är väldigt speciellt så här års.
Du har inte sett det, eller hur?
Nej.
Jag vill gärna se det en sista gång.
Okej.
Du är skyldig dig själv att se det nån gång.
Det är en jäkla föreställning.
6 MÅNADER SENARE
Ja.
- Nu är det en spärr på gång. - Det fixar du inte. Det är pinsamt.
- Har han klarar hundra än? - Titta och lär.
Så tråkigt.
- Jag skrämde dig, eller hur? - Ja.
- Vart ska du? - Jag måste gå ronden.
Svensk text: iNjECT